תסריט ובימוי: גאי ריצ'י
שחקנים: בראד פיט,
בניסיו דל טורו, ועוד
המון אנשים, רובם בריטים
ואלמונים
ביקורת על "סנאץ"', למי שראה את "לוק, סטוק ושני קנים מעשנים":
אותו הדבר, אבל עם בראד פיט.
ביקורת על "סנאץ"', למי שלא ראה את "לוק, סטוק ושני קנים מעשנים":
היה פעם אחד, קוונטין טרנטינו שמו, שעשה סרט אחד, "כלבי אשמורת", שאנשים אהבו. למעשה הסרט היה פופולרי עד כדי כך שמר טרנטינו קיבל את תואר "ההבטחה הגדולה של עולם הקולנוע". בשלב הזה עשה טרנטינו את הטעות הגורלית וביים עוד סרט, שאנשים אהבו, מאוד מאוד. לסרט קראו "ספרות זולה" ובזכותו שודרג מעמדו של טרנטינו מ"הבטחה" ל"משיח". מעריצים העלו לו זבחים ונשבעו בשמו. 239 במאים זוטרים החלו מיד לחקות אותו במרץ. שמו הפך למושג. דברים כאלה יכולים ממש לדכא את הבנאדם.
קוונטין המסכן נכנס למצב ללא מוצא. לא משנה מה הוא היה עושה בסרט הבא שלו, הוא היה נחשב לאכזבה. הקהל ציפה ממנו להתגלויות אלוהיות, והמבקרים רק חיכו לתרוץ מתאים – כגון פאשלה בקונטיניואיטי – כדי להתנפל עליו ולסקול אותו למוות בקלטות של "נערות שעשועים". כדי לעמוד בציפיות של "סרט חדש של קוונטין טרנטינו" הוא היה צריך לעשות סרט שיהיה לא רק משעשע, מצחיק, מקורי, מבריק, משוחק להפליא וערוך לתפארת, אלא גם בעל ערך נוסף מסוים. משהו חדשני. "אמנות", תקראו לזה. קוונטין, כמובן, לא היה מסוגל לעמוד בציפיות. הוא רק בן-אדם. אין לו מושג באמנות. הוא בסך הכל עשה סרטים בשביל הכיף.
בנקודה זו עשה קוונטין את מה שכל אחד אחר היה עושה לו היה במקומו: הוא ניהל טקס וודו סודי, שעובר בקרב כהני האופל של הוליווד מאב לבן מזה 5000 שנה, ומערב בין השאר תרנגולת שחוטה, שמונה נרות שחורים ועותק של גרסת הבמאי של "צלילי המוזיקה" שבה נטבחים דוריס דיי וכל משפחתה בידי הנאצים. הקסם האפל הותיר גולם נע ומדבר, אך רפה שכל, בגופו של קוונטין, בעוד נשמתו הועברה לגופו של במאי פרסומות בריטי תמים וסימפטי. כדי להשאר אלמוני, כינה קוונטין את גופו החדש "איש" (Guy). כדי שלא יחשדו בשמו המוזר, הוא הוסיף את שם המשפחה "ריצ'י".
"גאי ריצ'י" עשה סרט, וקרא לו "לוק, סטוק ושני קנים מעשנים". וכולם אמרו: הוא אמנם מחקה את טרנטינו, אבל לפחות הוא מחקה אותו טוב, ובמבטא בריטי. ובלי האמנות. וקוונטין-ריצ'י היה המאושר באדם: סוף סוף הוא מצא דרך לעשות סרטים כיפיים והיפר-קינטיים בסגנון שהוא עצמו יצר (אנשים עם אקדחים עושים דברים נוראיים אחד לשני, וזה מאוד מצחיק) ובלי להחשד באמנות או במסר. וכך המשיך לחיות קוונטין בגופו של ריצ'י, בעוד קוונטין המקורי מסתובב לו במסיבות קוקטייל בהוליווד ולא עושה דבר, ואיש לא חשד. אם כי יש לציין שבזמן האחרון קוונטין-ריצ'י כמעט והסגיר את זהותו האמיתית, כשהפך לבן זוגה (ובעלה לעתיד, כך מלחשים) של מדונה. החיבה שרוחש קוונטין למדונה, כזכור, היתה ברורה עוד מהדקה הראשונה של "כלבי אשמורת".
ועכשיו מגיע אלינו סרטו ה"שני" (עלק) של ריצ'י, ושמו "סנאץ"', והוא, בדיוק כמו "לוק, סטוק" לפניו, מלא וגדוש בדמויות מעולם הפשע הבריטי, אלים, מהיר, מסובך להפליא ומאוד משעשע, ועד סוף הסרט רוב המשתתפים מתים. את העלילה אני לא יכול לספר, לא מפחד ספוילרים, אלא משום שזה ייקח לי בערך שעתיים והביקורת הזאת התארכה מספיק גם ככה. אבל היא עוסקת (העלילה. לא הביקורת), בגדול, במרדף של כמה וכמה פושעים קטנים וגדולים אחרי יהלום ענק שנשדד בתחילת הסרט. (תמיד חוזר לאותם נושאים, אה, קוונטין?) רעיון מסוים על סוג הטיפוסים שהסרט עוסק בהם אפשר לקבל מרשימת אחדים משבעים ושש (בהערכה גסה) הדמויות בסרט: פרנקי "ארבע אצבעות", בוריס "הסכין", טוני "שן קליע", ו"ראש לבנה". את שמות השחקנים ממילא לא תכירו, חוץ מבניסיו דל טורו שמופיע ונעלם מיד, ובראד פיט.
בעידן שבו ילדים, כלבים ומבטאים בריטיים גונבים את ההצגה בכל סרט אמריקני, מצחיק לראות שבסרט בריטי למהדרין דוקא השחקן האמריקי הוא זה שגונב אותה חזרה. עם כל הכבוד לכשרון המשחק של פיט, מבטא בריטי אמין הוא לא יודע לעשות, ולכן הוא משחק צועני, חובב מכות (זה עוד לא עבר לו מ"מועדון קרב") ומדבר בניב בלתי מובן שחציו אנגלית וחציו שיזדבי חבלז. הוא גם הדבר הכי קרוב בסרט לדמות חיובית.
זאת כנראה הבעיה העיקרית עם הסרט: בין שבעים הדמויות אין אדם נחמד אחד לרפואה. כלומר, כמה מהרוצחים הפסיכופאטיים הם "נחמדים" במובן ה-Cool של המילה, ויש כמה אידיוטים בלתי מזיקים, אבל עם אף אחד מהם לא הייתי רוצה להפגש למשחק כדורגל, שלא לדבר על פיינט-בול. לא היה מאוד אכפת לי מי מהטיפוסים ישרוד עד סוף הסרט. אולי ה"טוב" בסיפור היה אמור להיות המספר, "טורקיש" (ג'ייסון סטטהם), אבל גם הוא לא ממש שופע קסם אישי, בעיקר משום שלאורך כל הסרט הוא לא מזיז אף שריר בפניו.
מבחינה סגנונית הסרט מזכיר באופן תמוה דוקא את "המלאכים של צ'ארלי". "איפוק" היה משהו שנשאר אצל קוונטין הישן. ריצ'י החדש לא בוחל בשום אמצעי קולנועי – מסכים מפוצלים, כותרות והסברים בגוף הסרט, 16 קאטים בשניה אם צריך, הרצת הזמן קדימה, אחורה ולצדדים, מוזיקה פרוג'ידאית, והוא היה משתמש גם ב"זמן קליע" בסגנון המטריקס אם היה לו תקציב לזה. אלא שבניגוד ל"מלאכים", כאן צריך גם לעקוב אחרי העלילה. וזה מעייף.
הסרט לא מבזבז שום זמן על הצגת הדמויות. הוראותיו המדויקות של הבמאי היו: "אקספוזיציה שמקפוזיציה. לעבור לאקשן". כתוצאה מכך אנחנו מקבלים רשימה שמית של הדמויות תוך דקה, ואמורים לזכור במשך הסרט מי עובד עם מי נגד מי ולמה. מאותו רגע הם מתחילים להרוג זה את זה (באמצעים משעשעים מאוד, כאמור). אבל הבנה שלמה של העלילה בלי להריץ את הסרט בהילוך איטי היא כמעט בלתי אפשרית.
אם אהבתם את "לוק, סטוק ושני קנים מעשנים" תאהבו גם את "סנאץ"', כיוון שכאמור, זה אותו הדבר. אם אהבתם את טרנטינו, סביר למדי שתאהבו גם את "סנאץ"'. אם אהבתם את "המלאכים של צ'ארלי", דמיינו איך הסרט היה נראה אילו במקום שלוש בחורות יפהפיות היו עשרים גברים מכוערים, ואם אתם חושבים שעדיין הייתם אוהבים אותו, לכו לראות את "סנאץ"'. אני נהנתי.
ג'קי בראון
האם אתה טוען שג'קי בראון לא היה סרט טוב כשאתה מתעלם ממנו לחלוטין בעודך מדבר על טרנטינו?
אני לא אוסיף מפני שאיני יודע מה התשובה, אבל אם היא כן אז סביר להניח שהמשך יבוא…
אני חושב שג'קי בראון
היה מה ששכנע את קוונטין לעבור את טקס הוודו האמור. סרט מכובד בהחלט, אין תלונות, ונחשב לאכזבה ענקית. "איפה הטרנטינו שהכרנו", זועקים החברים, "איך הלכת לנו, חבר. לא נורא, זה יעבור לך. הסרט הבא שלך בוודאי יהיה ההתגלות שאנו מחכים לה" ולא הופכים את "ג'קי בראון" לסרט פולחן. טרנטינו מתעצבן, מתייאש, ועובר לבריטניה, ושנה אחר כך מוציא את "לוק, סטוק" בתור גאי ריצ'י, בעוד "טרנטינו" לא עשה מאז שום דבר. (הטמפלרים היו בוודאי מעורבים בנקודה כלשהי, אבל לא ברור לי בדיוק איפה)
רגע, שאני אבין, יש לך משהו נגד
מועדון קרב או בראד פיט חוטף מכות?
דוריס דיי?
דוריס דיי?
בצלילי המוזיקה?
וואו זה באמת עותק מחתרתי.
אגב בין לבין טרנטינו גם כתב ושיחק בסרט של רודריגז "משקיעה לזריחה"
סרט ערפדים שלא ממש ברור שהוא סרט ערפדים כי גם הגיבורים לא מצפים להם או משהו כזה.
אז יש תרגום עברי ל
האם הוא נמצא מתורגם בחנויות הווידאו?
מה אם?
From Dusk 'Till Dawn או בשמו המקצועי
הוא סרט שנכנס לקטוגריית הערפדים כשהאלימות מכוונת למקסימום והאינטליגנציה למינימום.
בהמשכים האלימות קצת יורדת והאינטילגנציה מכוונת לאפס.
הביקורת
בסרט "סנאצ" גיא ריצי, אשר אין מה לעשות, בינתיים ימשיך ליהיות מושווה לטרנטינו, שוב מזכיר אותו כאשר הסרט השני שלו לאחר ההצלחה הגדולה של "לוק סטוק ושני קנים מעשנים" עולה על קודמו כמו שהיה עם "ספרות זולה" הנפלא, לאחר ההצלחה של "כלבי אשמורת""
כך קורה עם "סנאצ".
סנאצ עולה על קודמו כמעט בכל.
העלילה יותר קיצבית ומתפתחת למספר רב יותר של כיוונים, התסריט נפלא ומשבץ בסרט הומור משובח וקליל, ובייחוד סנאצ טוב יותר עקב הדמויות הנילוות לכוכב הסרט (למרות שלא בדיוק מוסכם מי הוא ) אשר מקבלות הרבה יותר נפח.
בראד פיט ללא ספק גונב את ההצגה בתור מתאגרף צועני, אך השחקנים האחרים לא יורדים ממנו ומבצעים את תפקידם על הצד הטוב ביותר.
בשורה התחתונה, אל תהפכו את גיא ריצי למשיח או לדבר החם ורק תחכו שהוא יפול.
בינתיים הוא במאי טוב ותסריטאי נפלא, שעשה עוד סרט מצויין.
כדאי מאוד לראות.
קליפ פליפ
שמחתי לקרוא על התיאוריה הקונספרטיבית לגבי טרנטינו , זה הסבר נאה להעלמותו הצורבת שעתידה עוד להוליד לעולם גרופיס סטייל אלביס, שיגלו לנו שהוא חי באי בודד או שהוא מנהל פאב פופולארי לחבר'ה שם על המאדים. אכן נוכחותו של טרנטינו מורגשת בסנאצ' של גאי ריצ'י , אך יאמר לזכותו שהסרט עונה על צרכים חשובים שהתפתחו אצל כוחותינו מימיי "כלבי אשמורת". מלבד בארד פיט הקשוח , הצועני המג'וייף , טורקיש המהלך עם מקל ווירטואלי בתחת והכושים החננים , סנאצ' הוא קליפ מגניב. קליפ ארוך, מהיר עשיר שהמוסיקה מספרת את התסריט לא פחות מסטקסט עצמו, זהו סרט חוויתי לכל אלה שסף הריגוש שלהם עלה פלאים מאז ימי קוונטין העליזים. הצורך הזה בפצצות וההפצצות לריסים לגבות ולשיערות בבית השחי, קיים אצל רבים , סנאצ' הוא סרט המשפר את חייהם של אלו שבדרך כלל סופרים את הדקות להפסקה ללכת להשתין כבר. אבל בסנאצ' המהירות, המוסיקה, המבטא הזר נותנים תחושה קצרה וחזקה של גיחה מסיבתית טראנס אטלנטית שהכל בה דופק מהההרררר!!! אז טרנטינטו – קיים או לא , הסרט הזה בהחלט עוזר לנו לחשוב חיובי. אני לא כל כך אזכור בקרוב על מה הסרט, מהי העלילה , אבל אני אזכור שהיה סבבה!
כן ירבו
בטי
גאי ריצ'י ושני סרטים מעשנים
את סנאצ' אהבתי יותר מ"לוק, סטוק ושני קנים מעשנים", וגם יותר מספרות זולה, מהרבה סיבות.
1. בראד פיט.
2. סוף הסרט. בניגוד לסוף המעצבן של ל"ס ושק"מ, ולסנאצ' יש סוף אמיתי.
3. פראד פיט מתאגרף.
4. הקצב של הסרט הרבה יותר מהיר.
5. בראד פיט מג'וייף ומוזנח, עם מבטא מגניב.
* 6. הסרט, למרות האלימות הרבה שבו, הרבה פחות זעזע אותי מספרות זולה, אולי בגלל שאין בו סמים וסקס, וואט סו אוור.
7. בראד פיט מקועקע, בלי חולצה.
* 8. הדמויות. בראש ובראשונה-בראד פיט. אחריו-ראש לבנה/רעף שבאופן אישי פשוט העביר בי חיל ורעדה והפחיד אותי נורא. אבל ממש נורא. הדמות האהובה עלי-בוריס! עם לוק של שון קונרי, מבטא רוסי כבד ועבר עשיר בק.ג.ב. ומפגשים עם קליעים, בוריס פשוט עשה לי את הסרט!
וכמובן שכל שאר הבריטים החמודים, האמריקאי וה"יהודי".
9. בראד פיט.
10. המוסיקה. אחלה פסקול יש לסרט.
ואם אתם חושבים שיש יותר מדי "בראד פיט-ים" בהודעה הזאת, חבל, כי הוא הסיבה העיקרית ששתי חברותי ואני הלכנו לראות את סנאצ'…
(אחר כך ראינו שיש גם גאי ריצ'י וקטעים…)
וגם, בכלל לא הייתה לי בעיה להבין את העלילה! צריך היה לשים לב למה שקורה, אבל זה טוב, זה מרתק, לא מעיק.
סרט דגול.
גאי ריצ'י עושה סרטים בתבנית קבועה למדי, וזאת אחלה תבנית שבעולם.
דמוסתנס.
סרט ענק!
רציתי להגיד רק שזהו אחד הסרטים היותר טובים שראיתי לאחרונה.
הסרק לא סרט הוליוודי טיפוסי, הסגנון האנגלי נשמר לאורך כל הסרט.
סרט מהיר, פסקול מצויין, עלילה נורמלית סוף-סוף והעיקר הנאה רצופה לאורך כל הסרט.
מומלץ בחום!
לא ראיתי את סנאצ' (עדיין) אבל...
למרות שאני באופן אישי מעריץ את טרנטינו וחושב שהבנאדם הוא פשוט גאון (יחד עם שפילברג) אין בין "לוק סטוק" ובין טרנטינו שום כלום,ומי שמשווה אותם נפל בפח שהציב ריצ'י,כי הוא עצמו לא במאי מי יודע כמה,ההשוואה רק עשתה לו את היום,תכלס "לוק סטוק" התבסס על שחקנים סימפטיים שנהנו וזה עבר אל הצופה,ריצ'י פשוט לא הפריע.
תלכו לראות
סרט מצויין.
זה בתור התחלה.
הסרט הוא בין הסרטים היותר טובים שראיתי בשנה האחרונה.לסרט יש עלילה מצויינת, קיצבית ומשעשעת עד מאוד.ללא ספק הבמאי גיא ריצ'י עוד יגיע לגדולות.הסרט מלא בהפתעות , שינויים מהירים בעלילה והומור יוצא מן הכלל,משחק מצויין לכל השחקנים אם כי רובם אלמונים ובראד פיט מצליח להשתלב באופן פנטסטי עם שאר השחקנים.בכלל בראד פיט הפתיע לטובה בסרט במשחק מצויין ומבטא מדהים בתור הצועני.
הסרט אמנם דומה מאוד ל"לוק סטוק ושני קנים מעשנים"אבל הוא ללא ספק עולה עליו בכל הרמות.
ציון לסרט :10
למה לא מפורסמים?
הרשה נא לי לעדכן אותך בקשר למפורסמותו של אחד ממשתתפי סנאץ'. הכוונה הי כמובן לוויני ג'ונס שלא רק שיחק ב"לוק,סטוק"
וב"עקיצה בשישים שניות" אלא אף היה מפורסם בעשיית נקניקים וגושי בשר מדממים מיריביו עוד בהיותו מנהיג ה"קרייזי גנג" של קבוצת הכדורגל ווימבלדון.
אין ממש מה להוסיף, הכל כבר נאמר. פשוט רציתי להגיד Zee Germans.
הסרט סנאץ מעולה וגם לוק סטוק
הסרטים האלו פשוט מעולים
אני אוהבת את העלילה
הם מצחיקים במיוחד לוק סטוק ושני קנים הם פסיכודלים
ולא קיצ'י כמו שקורה ברוב הסרטים
מומלץ ביותר!
הלוואי ויהיה עוד סרטים בסגנון האלו …ולא עוד בחור ובחורה שמאוהבים..מי שיודע על סרטים בסגנון האלה שיגיב ..ואני ארוץ לקחת ולראות…תודה מעריצה שרופה של הסרטם הנ"ל!
אה...
ספרות זולה? כלבי אשמורת? ג'קי בראון?
דרך אגב, זה *קיטשי*. אא"כ יש אמירה מכך, לא מאייתים את זה "קיצ'י". הייתי מאד שמח לשמוע איזו אמירה יש כאן.
יש אמירה
אם הכוונה היא לרמוז לאיצ'י קיצ'י יא יא יא
ובעניין סנאץ':
במילה אחת:
נרדמתי.
אהבתם את סנאץ' ולוק סטוק לכו לראות את "הקדושים מבוסטון"
באנגלית:"the boondock saints"
הקדושים מבוסטון?
ראיתי את The Boondock Saints וזה היה סרט ענק. אקשן טוב ואינטילגנטי, שני אירים קולים בטירוף וסרט כזה לא מצחיק לא ראיתי כבר הרבה זמן. אבל "הקדושים מבוסטון"??
אהבתי את סנאץ'.
אהבתי את לוק סטוק.
אפשר לקבל פירוט על מה בדיוק זה הקדושים מבוסטון?
אז ככה:
הסרט מספר על שני האחים קונור ומרפי מקמנוס. שני אחים אירים חביבים שעובדים במפעל בשר (ומרביצים לנשים גדולות ופמניסטיות. Boojie, no offense is intentional) ביום ושותים בבאר האירי שלהם בערב.
הסיפור המרכזי מתחיל כשהמאפיה הרוסית המקומית מאיימת על האירים הנחמדים בפאב אז מה עושים? תוקעים לרוסים מכות. הרוסים חוזרים With a Vengence למחרת והאחים הורגים אותם. בזמן בילויים בכלא הם מקבלים מין הנחיה אלוהית שאומרת להם שהם צריכים להתחיל לנקות את הרחובות מכל החוטאים. הם מצרפים אליהם חבר שלהם, lacky של המאפיה, שיספק את המודיעין ויוצאים למשימה.
העניין מסתבך כשסוכן FBI מוזר ואקסנטרי, בגילום ווילם דפו שעושה תפקיד מצויין, מתחיל לעבוד על התעלומה ומסתבך עוד יותר כשלמאפיה נמאס והם שוכרים מישהו שיטפל באחים.
להגיד על הסרט הזה שהוא Too Cool זה לשון המעטה.
אז ככה:
סרט מעולה מצחיק.
ויליאם דפו באמת משחק מצוין פה, פשוט שווה כל דקת הורדה מקאזה.
איזה תזוויג מקרים!
הו!
בדיוק ראיתי את הסרט. פלאי האוזן השלישית.
סרט חמוד, אכן אינטליגנטי למדי.
תודה על ההמלצה.
סרט יפה להפליא
כולכם פה נראים לי מה זה מבינים. אני רק רציתי להגיד שאהבתי את הסרט, מאוד.
יופי!
עכשיו תפרט גם מה אהבת בו ואולי גם (…Nature Forbid) מה שלא אהבת בו כדי שאוכל להגיד "יופי!" על כל נקודה ונקודה.
סנאצ' זה הסרט האהוב עליי!
ראיתי אותו כמה פעמים ואני ממש אוהבת אותו! הוא האהוב עליי בגלל העלילה שלו, הקטעים שקורעים אותי מצחוק, הסוף…
הדמות האהובה עליי בסרט היא:
טורקיש (ג'ייסון סטטהם רולז!)
)
ו… מיקי! (רררר
ובקיצור: מי לייק סנאצ'!
סנאצ' זה אחד סרטים האהובים עליי!
והדמות האהובה עלי בסרט:
טוני שן קליע. הוא כל כך אבהי, ומנומס (וספויילר!!! הוא זה שמקבל בסוף את כל הספר, אם אני לא מתבלבלת עם לסוק"מ)!
בקשה מישו...
איך קוראים לשיר שבא אחרי קרב האגרוף הראשון שבראד פיט קורע איזה אחג מגודל ורואים אותו על הרצפה מעולף
השיר מתחיל במילים: "goild and brown textures like sun…"
Golden Brown של ''הסטרנגלרס''
golden brown
של להקת הסטרנגלרס
http://www.youtube.com/watch?v=d7R7q1lSZfs
חברים
יש לי בלוג חדש על סרטים בריטיים…
תכנסו ותגיבו
http://www.tapuz.co.il/blog/userblog.asp?foldername=Britain
בסוף טרנטינו חזר ועשה את הסרט הטוב בכל הזמנים..
ממזרים חסרי כבוד. היה שווה לחכות.
סרט הרבה פחות טוב מלוק סטוק לטעמי.
(ל"ת)
"אותו דבר אבל אם בראד פיט"
דורון פישלר- מאמל"ק דברים before it was cool